Översättning: Anders Enerlöv www.btistudios.com.
- Hej, Rob. Det är Steve Coogan. - Hur är läget?
- Bara bra. Själv? - Bra. Var är du?
I London. Jag har precis filmat i New York. Jag spelar kock.
"Medium Rare", producerad av Martin Scorsese. Har du träffat honom?
- Nej. - Han är toppen.
De vill att jag ska göra PR för seriepremiären.
En serie restaurangrecensioner. Denna gång i Spanien för New York Times.
- Jag vet, Observer frågade mig. - Du känner alltså till det?
Det är en grej för New York Times och Observer, ett betalt jobb.
Så jag undrar om du vill följa med.
Ja, jag följer med.
Toppen, då kontaktar mitt folk... dig.
Du vet, Rob kommer inte att vara här.
- Rob, Steve är här! - Okej!
Han måste hinna med färjan. Var är du?
Okej, då ses vi när du kommer. Hej då.
- Gick det bra? - Nej, snickaren blir sen.
Kom du ihåg passet, plånboken, mobilen och boken du läste?
Jag har allt jag behöver för att bege mig ut i mörkret.
- Då så, nu åker pappa. - Pappa, du glömde hatten.
Bra, ge honom den och säg hej då.
- Buenos días. Minns du Sally? - Javisst, ursäkta. Trevligt att ses.
- Detsamma. Det här är Charlie. - Honom känner jag nog inte.
- Chloe minns du väl? - Självklart.
Du var bara en bäbis senast jag såg dig. Så går det.
- Vad mycket grejer du har. - En del är Joes. Min son.
- Jag kommer ihåg honom. - Han dyker upp i slutet av resan.
- Ge mig en puss. Oj, vem lät så där? - Du!
Jag tror att det var du.
- Charlie Farley, halloj. - Ge pappa en puss.
- Tack så mycket.-Hej då, älskling. - Jag älskar dig. Ha så kul.
- Se efter dem.-Ta hand om mamma. - Det gör de.-Eller hur, Charlie?
- Trevlig resa. Ta hand om honom. - Jag ska försöka.
- Adiós amigos. - Hasta mañana!
- "Manchego-ost", lyder hans farväl! - Hej då, ha så kul!
- Hinner vi med färjan? - Tja... Jag skulle säga troligen.
- Men en viss risk ökar ju spänningen. - Nu börjas det.
Du lever på gränsen genom att komma lite för sent till en färja.
Jag har två hytter till er. En kommendörshytt och en deluxehytt.
- Vilken är bäst? - Kommendörshytten.
Mr Coogan bör få den. Kommendör Coogan.
- Är det här kommendörshytten? - Nej, det här är deluxehytten.
- Vi ses sen, kommendör. - Här är din nyckel.
- Merci. - Vi ses senare.
- Nu ska jag visa din. - Okej. Vad var det du hette?
- Ohoha. - Ohaha? Ohawha?
- Nej, Ohoha. - Ohoha. Var det nära nog?
Du har rätt i att det här är bättre. Mer romantiskt, mer som en resa.
Vilket var det mest berömda skeppet som avseglat härifrån?
- Mayflower? - Ja, Mayflower.
- Pilgrimsfäderna. - Ja.
Pilgrimsfäder för rättvisa. De band sig fast vid den där kranen-
-och krävde mer brödfrukt åt barnen.
- Vart skulle de? - Till Amerika.
- Vilken del av Amerika? - Kusten.
"Santander är den största staden i Kantabrien"-
- "med en folkmängd som närmar sig 200000."
Vi filmade mycket av "Moonraker" här.
MÅNDAG
- God morgon. - Buenos días.
Buenos días mi amigo. Det här är helt enastående.
Så ska man närma sig ett nytt land.
- Sovit gott? - Ja då, som ett barn.
- Visst är det härligt? - Antingen har man sjöben eller inte.
Santander är med råge den största staden i Kantabrien.
Folkmängd: 200000. En elegant resort med utmärkta transportförbindelser.
Läser du "Lonely Planet"? "Rough Guide"?
Det är bara sånt jag har snappat upp genom åren. Jag är som en svamp.
- Då så. - Anchoas.
Grillat.
- På mammas vis. - Encantado.
- Smaklig måltid. - Tack. Gracias.
- Vad sa du till honom? - Förtjusande att hans mor lagade det.
- Vad händer i New York? - Jag har träffat Mischa en hel del.
Tjejen du dejtade när vi var i Lake District?
- Ja. - Träffar du henne igen?
- Hade inte hon... - Jag är förälskad i henne.
- Men hon gifte sig ju. - Hon är gift.
Fortsätt, du. Ta god tid på dig. Ge mig detaljer.
Det är inte idealiskt, men vi råkade stöta på varann.
Det märktes att känslorna fanns kvar. Jag log mitt leende mot henne.
Du behöver inte säga mer. Ett av de där leendena...
Som en ansjovis lirkade hon in sig i mitt nät igen.
- Var det spännande? - Ja, men vi känner ju varann.
- Det vi hade tändes på nytt. - Det är ändå spännande.
Spänningen försvinner när man gifter sig.
- Man kan ju inte få allt. - Det är mitt mantra.
"Man kan inte få allt." Folk får banne mig välja.
- Jag instämmer helt. - Jag har en ung familj för min ålder.
- Hur gammal är din fru? - 43.
- Ni klämde in ungarna rätt snabbt. - Ja.
Men jag är inte som Mick Jagger som får barn vid 72.
- Det är rätt vrickat. - Har du träffat honom?
Jag var på väg från en fest när jag från balkongen hörde:
- "Rob, Rob..." - "Rob! Hörru, Rob!"
Han gjorde inte hela grejen. Jag tittade upp, och han sa:
"Kasta inte de där förbannade spjuten på mig!"
- Nej, nej... - Han imiterade Michael Caine.
Jag vet, men han pratar närmast så här. Ganska snobbigt, faktiskt.
Och ibland är det mer internatskole-grejen.
En lite djupare röst.
Sen kör han en lite gammaldags påfågelstil.
Ursäkta.
"Kasta inte de där förbannade spjuten på mig!" "Aha, Michael Caine!"
Jag tittade upp och sa: "Om du inte ska sjunga vill jag fan inte höra."
"Stick tillbaka till det andra rummet." Han älskade det.
I ett förtroligt samtal skulle jag fråga varför han skaffar barn vid 72.
Ja, det är ju inte idealiskt.
Chaplin gjorde det i 80-årsåldern. Inte heller idealiskt.
Men vi är ju lössläppta och bekymmersfria.
Vi är som tonåringar jämfört med andra. Vi är ju på topp i livet nu.
Det är vi verkligen. Vi är liksom mogna.
"Jag är i mina bästa år." Jag borde spela miss Jean Brodie.
Många stora roller är könsöverskridande nu.
Jag kan spela miss Brodie.
Ge mig en hjärtmussla när du får tid.
Leo, ge mig en sparris, tack.
Grillad bläckfisk med stekt potatis.
- Tack. - Muchas gracias.
- Skriver du nåt nu? - Självklart.
Syftet med min odyssé genom Spanien är att göra som Laurie Lee.
Du känner inte till det här. När jag var arton luffade jag runt i Spanien.
Efter gymnasiet men innan universitet.
Jag träffade en kvinna som hette Sofia som var 37.
Hon visade hur allt gick till. Jag förlorade oskulden till henne.
- Hur länge sen? - För 32 år sen.
- Hon är alltså 70 nu? - Ja, 70.
- Ska vi söka upp henne? - Nej, jag träffade henne. Enorm.
- Framgångsrik eller enorm? - Fet.
Ni borde göra ett nytt försök. Vi kan hälsa på och ta med konfekt.
Det är nog det sista hon vill. Så mycket vet jag.
Jag vill skriva en bok om Spanien och mig.
- Var det därför du köpte Laurie Lees? - Ja, han skrev den i 50-årsåldern.
Men den handlar om när han var arton.
Cervantes skrev "Don Quijote" när han var 50.
50 är på många sätt den bästa åldern. Då är man på topp.
Man har fortfarande tid, ta i trä...
Vi är mogna, men hänger man kvar för länge på grenen så förtvinar man.
- Vad ska man göra, då? - Falla.
- Eller vill man plockas? - Man vill helst plockas.
Hellre plockad än släppt.
- Vem skulle plocka dig i denna ålder? - Du anar inte.
Efter "Philomena" började ett nytt kapitel i min karriär.
- Du var medförfattare, va? - Ja, det är jag alltid.
Det är jag som snackar och har alla idéer.
- Den andre är som en sekreterare. - Skulle de se det så?
Jag skulle aldrig säga det till dem, men privat...
- Jag skriver recensionerna själv. - Toppen. Hur ska du göra det?
Vi är i Spanien. Jag tänker göra som Sancho Panza i "Don Quijote".
- Två medelålders män på äventyr. - Inte illa.
Don Quijote: Idealist och drömmare med huvudet bland molnen.
- Och hans pålitlige vän. - Okej.
- Vad är det du medförfattar? - Den heter "Missing".
Om en man som letar efter sin dotter.
Det blir alltså uppföljaren till din film om en kvinna som söker sin son.
Exakt, detta är syster-verket.
Gör jag en till blir det en trilogi. Den handlar om dem...
Du borde leta efter nåt annat för att undvika jämförelser.
Kanske en man som letar efter sin bil.
Man kan göra en film om det.
Europeiska filmskapare använder jämt enorma, högdragna metaforer.
Det kan vara en man som söker sin bil, men egentligen inser han inte-
-att han söker nåt mycket större.
- En skåpbil. - Ja, livets skåpbil.
- Livets skåpbil. - Nja...
- Kan vi sätta upp det här? - Går det att stänga?
Ska vi gå?
Tack.
- Har du nånsin sett ett sånt regn? - O ja. Jag var på en...
Jag fastnade i ett jordskred på norra... västra sidan av Fulmer.
Det var ett jordskred och jag fick sova i bilen.
Jag fick sen veta att jag befann mig på den blötaste platsen i landet...
- som nånsin hade dokumenterats. - Det har du berättat förut.
- Du frågade och... - Jag frågade om du sett sånt regn.
- Frågar man vill man ha detaljer. - Har man redan berättat nåt...
säger man "Minns du jordskredet?" Då säger jag "Ja, jag minns."
- Vet du vem som sjöng den? - Många.
- Dusty Springfield? - Noel Harrison är den mest kände.
- Son till...? - George?
- Nej, Rex Harrison. - Jaså?
- Vem sjöng "The Rain in Spain"? - "The Rain in Spain"...
- "Circles within circles." - Jo.
Det är som om vi har seglat in i Schweiz.
- Hallå? - Hej, vem talar jag med?
- Jonathan, Matts assistent. - Steve Coogan söker Matt, tack.
Hej, Steve.
Jag skulle just ringa dig och berätta att Matt har lämnat byrån.
- Va? - Han har gått till en managementbyrå.
Allt gick väldigt fort och ingen ville att det skulle läcka ut.
Det tillkännages idag. Jag tar över de av Matts klienter som stannar.
Och Steve, du ska veta att jag ser fram emot att få representera dig.
- Me llamo Esteban, como te llamas? - Yo Ichacho.
- Yoichacho? - Ichacho. Det är havet.
- Är du på semester? - Nej, jag escribe, jag är författare.
- Är du författare? - Vad heter "författare" på spanska?
Escritor?
Jag hade en film med på Oscarsgalan. Känner du till den?
- En av mina filmer. Det var muy bien. - Vad kul.
TISDAG
- Och vinnaren är... Steve McQueen. - Jösses, jag vann!
- Jag vann! - Sitt ner, Steve.
- Varför det, jag är ju Steve Coogan? - Det var Steve McQueen.
Herregud... Ursäkta.-Ursäkta.
- Greg, det är Steve. - Hur är läget?
- Bra. - Är du kvar i New York?
- Jag hör fina saker om serien. - Nej, jag är i Spanien med Rob.
Visste du att Matt hade lämnat USA-agenturen?
Ja, det visste jag. Jag tänkte faktiskt ringa dig.
- Visste du det före mig? - Nej, inte alls.
Vet du att hans assistent Jonathan tar över hans klienter?
Ja, och jag tror att han blir väldigt bra. Han är väldigt skärpt.
Vad händer med Matts övriga klienter?
Tja, jag vet att Ricky följde med honom.
Och Will Ferrell.
- Bad han Ricky följa med? - Ja.
- Men han bad inte mig. - Du ses mer som en författare.
Du behöver inte en manager, du behöver en agent.
Vilka klienter stannar kvar hos assistenten?
Kevin Kline. Jag kan inte tänka mig att han skulle byta.
Greg, kan du göra mig en tjänst?
Ta reda på varför manuset till "Missing" inte fått grönt ljus än.
Har det inte? Det borde ha skett. Jag tar itu med det på en gång.
Tack.
- Är du i Spanien med Rob Brydon? - Ja, jag är med Rob Brydon.
- Det måste vara kul. - Jättekul. Tack så mycket, hej då.
Okej, hej då...
"Victor Arguinzoniz använder en så enkel tillagningsmetod"-
- "att en grottmänniska skulle känna igen den."
"Ändå har det blivit ett pilgrimsmål för matnördar från hela världen."
"Du kanske ser dig själv som en grillkung"-
- "men jämfört med Victor är du en lättviktare."
"Mer lik grottmänniskan som först slog samman flinta"-
- "för att få en gnista, eftersom rått mammutkött var för svårtuggat."
Så det är i grund och botten grillat.
- Färskost... - Tackar.
- Och ett gott smör. - Tack.
Det är hemgjort. Vi har bufflar på vår gård.
De mjölkas varje dag så att Victor kan göra färskost.
- Smaklig måltid. - Encantada.
Hon berättade att de har egna bufflar.
Hon sa det på engelska. Varför upprepar du det hon nyss sa?
Din hörsel är inte vad den brukade vara, om du ursäktar.
Sluta distrahera oss båda från det faktum att din spanska är usel.
Det du försökte göra tidigare var...
Ursäkta, min... Jäkla batterier.
Vänta, den trilskas. Vänta lite.
Prova igen. Skit också!
Steve, vänta. Jag hör inte ett ord. Det är batterierna.
Steve, jag hör inget. Sluta, jag måste...
Så ja.
- Känns det bättre nu? - Du kan fortfarande inte det här.
Du lyckas aldrig med den lille mannen i lådan.
Även om jag tycker att mannen i lådan är briljant-
- så utgör han även ett förhärligande av din karriär.
- Otroligt. - Summera det för mig.
- Smöret är livsbejakande. - Livsbejakande smör. L-B-S.
Och buffeln?
Wow.
Detta är hemgjord chorizo. Vi köper iberiskt fläsk från Salamanca-
-och Victor gör den som sin farmor.
Det är samma chorizo, bara tillagad eller rökt.
- Och en majskrokett. - Encantada.
När hon sa att han gör chorizon som sin farmor-
-menar de då att hon såg ut så där?
Nej, de menar att han gör på samma sätt som farmor.
Hon borde förtydliga, för jag tänker mig en gråhårig gammal tant...
- med ett yttre som liknar chorizo. - Det är du ensam om.
Fantastiskt.
Om hans farmor smakade så här skulle jag ta en munsbit.
Så ja, mr Coogan. Så ja. Ni börjar tina upp, sir.
Jag skrattar åt grejer som är bra.
- Aj, min axel. - Vad har du gjort?
- Jag sträckte den när jag steg upp. - Hetsa inte upp ur sängen.
Jag har hört att man ska stretcha innan man stiger upp.
Jag måste rotera den.
Du ser ut som en tveksam nazist.
Det vi gör är fel på så många plan, men jag kan inte sluta.
Varför är dina nazister så fjolliga? "Åh, jag är nazist!"
- Säg det, mein Führer. - Heil Hitler!
"Blev han furiös?" "Han kommer att bli."
Vi fortsätter med gröna musslor...
- med morotssaft. - Morotssaft?
Bueno.
- Nej, Steve. Titta. - Jag vet.
- Men hur gör vi? - Man bara tar en.
Här har vi den, mr Coogan. Vi lyckades avlägsna den.
Den goda nyheten är att den är godartad.
Den dåliga är att vi fann ytterligare sju.
Några hade nått lymfkörtlarna.
Tänker du läsa boken medan vi lunchar eller tog du med den för att stila?
Jag tog med den eftersom jag försöker efterlikna hans resa.
"Jag gick mig ut i världen en sommarmorgon". Hur lyder din version?
"Jag körde ut en sommarmorgon, i min Land Rover V8".
- Range Rover. - Ursäkta, ett fruktansvärt misstag.
Hur mycket har du läst?
- Ungefär en fjärdedel. - Det är en tjock bok.
- Herregud, en till. - En Sauvignon Blanc...
att drickas till de grillade kammusslorna. Kaviaren är från Iran.
- Smaklig måltid. - Estupendo. Iransk kaviar.
- Ni först. - Inte alls, ni först.
Innan jag kör Scaramanga ska jag nog vända dem åt det hållet.
Om ni har manipulerat min mussla...
I mitt land är det tradition att den närmsta musslan serveras till gästen.
Där jag kommer ifrån är sedvänjan-
- att erbjuda den största musslan till gästen.
Efter ett sådant erbjudande är det tradition att vrida fatet två varv-
-och åter placera det på bordet.
Så ja, mr Bond. Ni uppskattar kammusslor lika mycket som jag.
Ät, snälla ni.
Botten upp.
Adjö, mr Bond.
Mr Bond? Adjö.
Ni borde hålla bättre koll på er kock.
Han arbetar för Hennes majestäts regering.
Öppningsfrågan för tio: Vad är "Camino de Santiago"?
Inte? "Pilgrimsleden till Santiago de Compostela"-
- "där aposteln Jakob sägs ligga begravd"-
- "blev den viktigaste destinationen för kristna efter Rom och Jerusalem."
Jag gjorde den ultimata pilgrimsresan och mötte påven. Med "Philomena".
Vi välkomnar "Philomena" åter. Det var ju 5-6 minuter sen senast.
Men fortsätt, du. Det är alltid kul att höra.
Den har spelat en signifikant roll i mitt liv.
Den spelar en signifikant roll under denna jävla resa.
- Det här var väl trevligt? - Underbart.
Du ser ut som mannen som förföljer James Bond på avstånd-
- i en av Sean Connery-filmerna. Men som aldrig säger nåt.
- Lite mystisk. - En ondskefull figur.
"Sos del Rey Católico". Vad betyder nu det?
Det betyder "det katolska väldet". Det är den katolske kungens "Sos".
Eftersom kung Ferdinand föddes här.
- Precis här? - I krokarna.
Införde han spanska inkvisitionen? Är du säker på det?
- Han var en katalysator. - Mycket bra, du är på hugget.
Du skulle bli en bra inkvisitor åt den spanska inkvisitionen.
Ta det inte på fel sätt. Du har en frågvis läggning.
- Och du har en grym sida. - Det är ju ett kort steg...
från nyfikenhet till mordiska avsikter.
Jag menar... Nej, det är ett ganska stort språng.
Om jag förhörde dig på sträckbänken skulle jag börja med enkla frågor.
Jag skulle värma upp med namn, adress och vad du åt till frukost.
- Rob Brydon. London. - Och vad åt du till frukost?
- Äggröra. - Härligt.
- Får jag gå nu? - Några frågor till. Ta det lugnt.
- Åh, Gud, det gör jätteont... - Vilken är din favoritmusik?
- Bruce Springsteen. Var det allt? - Nej, nej, nej.
- Hur många Bafta-pris har du vunnit? - Va? Jag hör dig inte.
- Okej.-Ett snäpp till, grabbar. - Jag har en walesisk!
En walesisk Bafta. Tack. Märkte du hur lätt det var?
Märkte du hur lätt det gick att besvara frågan?
- Jag har sju vanliga nomineringar. - Det frågade jag inte om.-Ett till.
Hur lång är han? 1,74?
- Oj, på riktigt? - Ja, inte illa, va?
Okej, en fråga till som du inte bör besvara.
Jag försöker få upp dig till 1,75. Jag är på din sida här.
Vill du stanna på 1,73 eller vill du satsa på 1,75?
Han gör ett försök på 1,75! - En sista fråga.
Rob? Tror du på den allsmäktige herren Gud...
- Jag vill helst inte svara. - Häng er i kalebasserna!
Du har nått 1,75! Rob Brydon går härifrån som en man på 1,75.
- Gratulerar. - Tack. Aj, jag slog skallen!
Det får du dras med nu. Lägg ner byxorna också.
Mina damer och herrar-Rob Brydon!
ONSDAG
Det var här Terry Gilliam försökte filma "Don Quijote".
"Lost in La Mancha" hette dokumentären om det.
Den föreställningen vill jag göra. "Mannen från La Mancha". Musikalen.
Det kan bli mitt nästa teaterprojekt. Man får ju sjunga "Impossible Dream".
Med tanke på att det här är Rioja hade jag väntat mig fler vinrankor.
Det intresserar mig inte, eftersom jag inte längre dricker alkohol.
Jag gillar vin. Jag gillar Rioja.
- Vadan alla dinosaurieskyltar? - Det bodde väl många dinosaurier här.
Jag tycker att vi åker dit. Chloe älskar dinosaurier.
- Vem är Chloe? - Min dotter.
- Jag ska ta på mig kängorna. - Kängor?
- Ja, det är dammigt. - Vi ska ju bara dit.
- Jag älskar de här kängorna. - Bra vandringsskor för nybörjare.
Men man kan inte sätta på stegjärn om det skulle finnas is.
Jag planerar inte att gå på is.
Ingen planerar för is, Rob. Men man måste vara beredd när det dyker upp.
Du ser, de är inte särskilt bra för sluttningar heller.
Man måste bara vara bestämd med var man sätter fötterna.
Ta en bild på mig och dinosaurien.
Vilken är dinosaurien?
Okej, eftersom dinosaurien gör en McCartney-aktig "tummen upp"...
- kan väl du härma det? - Rock'n'roll.
Ringo var faktiskt en bra trummis.
- Vad heter dinosaurien? - Barney.
- Nej, det är en T-Rex. - Det är faktiskt en Iguanodon.
- Hur vet du det? - Kastar du telefonen?!
- För att Chloe är expert. - Förklara då det här.
Varför bytte de namn på brontosaurus till brachiosaurus?
- Ingen har gett en vettig förklaring. - Brontosaurus strövade förr här.
- Vem var det? - John Hurt.
Det där var inte John Hurt. Ska man göra John Hurt måste man...
Brachiosaurus strövade förr omkring, konung över allt den kunde se.
- Det var en mycket bra John Hurt. - Konung över allt den kunde se.
Det är en kombination av Quentin Crisp och Caligula i "Jag, Claudius".
Du kan gå nu, Rob. Jag tänkte döda dig, men jag har ändrat mig.
Känner Chloe till de olika förhistoriska perioderna?
Japp. Hon skulle knappast spika ett examensprov, men...
Trias-, jura-och kritperioden?
Hon kan orden, men hon kan inte hålla en föreläsning.
Under triasperioden bestod ju världen bara av en landmassa.
Den och havet, det var allt. En landmassa.
Under jura delade den upp sig i två stora landstycken.
Och under kritperioden delades de slutligen upp i dagens kontinenter.
- Kolla, riktiga fotavtryck. - De är rejält stora.
- Vad har du för storlek på fötterna? - 40.
- Allvarligt? - Ja.
Sätt igång bara. De är för små.
- Rätt feminina. - Jag vet.
Små fötter. Fint på en kvinna, men rätt skumt på en karl.
Kunde jag ändra en sak på mig, så skulle det inte vara fötterna.
- Men jag skulle komma dit rätt snart. - Fötterna, längden och håret, va?
Här har vi inlagda paprikor grillade över öppen eld.
Gracias.
Lite mer vin?
- Nå? - Nej tack.
Då så.
- Vad frågade han? - Om du ville ha mer vin.
Ett hemskt år på många sätt, om man tänker på alla som har dött.
- Begåvade människor, menar jag. - Ja.
David Bowies död var... Tony Visconti sa att det var en artistisk handling.
- Det var anmärkningsvärt. - Ingen begravning, han bara "poff".
Och en låt som hette "Lazarus" på hans sista skiva.
- Det var helt briljant. - Ja, beundransvärt.
Berättade jag när han var på radion och ville nämna mig...
men inte kom ihåg mitt namn? Han blev intervjuad.
Journalisten frågade vad han roade sig med på turnébussen.
Han tittade på vår film "Cruise of the Gods".
Han sa "Den med den där killen..." "Vem då?"
Jag var i köket och tänkte: "Herregud, han tänker nämna mig!".
- Menade han inte mig? - Nej, "han från Marion och Geoff".
- På riktigt? Sa han "Marion och Geoff"? - Ja.
Jag hojtade "det är jag!", och intervjuaren sa "jag vet inte".
Så han sa aldrig mitt namn, men han tänkte på mitt ansikte just då.
Och när han dog kollade jag hans Twitter-flöde, och vet du vad?
- Han följde mig på Twitter. - Allvarligt?
Vad ska du göra med den informationen?
Inget illa ment, men ytterst, ytterst lite-
- jag menar mikroskopiskt, sjönk han i min aktning.
Tänk bara, och du lär inte gilla det, att han satt där med sin mobil-
-och tänkte: "Ska jag följa honom?"
- Ska jag följa honom? - Jag tror jag ska, han är rolig.
- Ska jag följa Rob Brydon? - Jag tror jag ska.
Ska jag följa Rob Brydon, eller ska jag följa honom under mina senare år?
Och det var då det var, under hans senare år.
Han tryckte på knappen och följde mig och såg varenda tweet.
Det här var en morisk borg och när den intogs av de kristna-
- blev den officiellt residens för Sigüenzas biskop.
- Varsågoda, efter er. - Tack.
Under inbördeskriget bombarderade tyskarna staden och borgen träffades.
- Som Guernica? - Ja, som Guernica.
Det sista motståndet ägde rum vid katedralen.
Även den bombarderades, och de kapitulerade-
- eftersom de saknade ammunition inför den slutliga attacken.
Det där rummet var spelplats för en Marlon Brando-film på 90-talet.
Han spelade munken Torquemada, storinkvisitorn i Kastilien.
- Spanska inkvisitionen. - "Ingen förväntar sig det!"
- Mi amigo gusta Monty Python. - Jag gillar också dem.
- Efter er. - Naturligtvis.
- Jonathan här. - Jonathan, det är Steve Coogan.
- Steve, hur är läget? - Bra, hur är det själv?
Toppen. Jag pratade med filmbolaget-
- och de gillade manuset. De vill definitivt göra filmen.
Fantastiskt. Vad är haken?
Jo, de vill ta in en ny författare.
- Va?! - Bara för att putsa till det.
- Hur har vi det? - Hej, hur mår du?
Var hittade du den där? Hade jag inte gömt den?
- Vem? - Ed Hirsch.
- Vem är han? Vad har han gjort? - Han har skrivit några hyllade manus.
Titta hit! Charlie, här är jag. Lillgubben... Hallå!
- Han är ny, het och på gång. - Jag har två Oscarsnomineringar.
Jag är också ny. Men jag är inte på gång, för jag har redan anlänt.
- God afton. - God afton.
- Buenas tardes. - Visst är det ett magnifikt rum?
Det är Brando-rummet. Jag såg just ett YouTube klipp med honom-
-men man ser inte riktigt var de är.
- Han var väldigt överviktig då. - Vilket passar bra för Torquemada.
Det ger honom pondus.
Jag spelade Torquemada i spanska inkvisitionen.
"Ingen förväntar sig spanska inkvisitionen!"
"Bland vapnen finns så skilda element som fruktan, överraskning"-
- "skoningslös effektivitet, samt en fanatisk hängivenhet till påven."
- "Samt tjusiga uniformer." - "Ingen förväntar sig inkvisitionen."
"Bland vapnen finns fruktan, överraskning"-
- "skoningslös effektivitet, samt en fanatisk hängivenhet..."
- Du gör ju bara "Gudfadern". - Det är 70-tals-Brando.
- Han pratade så här nasalt. - Hans röst var lite högre.
- Det lät så när han pratade med folk. - Nu gör du ju din De Niro.
Om jag gjorde De Niro skulle det låta så här.
Det var så De Niro pratade. Jag vet en del om det.
Jag ska slita huvet av dig och skita i din jävla hals...
- ditt sketna, kuksugande arsle. - Lysande.
Du trodde att jag gjorde De Niro eftersom han inspirerades av Brando.
När De Niro agerar ser man lämningar av Brando i hans arbete.
- Du har missuppfattat det. - Så mitt försök att kritisera...
blev oavsiktligt en komplimang. Du vann verkligen denna ordväxling.
Jag säger bara sanningen.
Ingen förväntar sig inkvisitionen och ingen förväntar sig en skön fåtölj.
Nej, han måste vara mer: "Hämta..."
- "...den sköna fåtöljen." - "Hämta den bla, bla, bla..."
Jag är som en sköldpadda, titta på mig.
"Hämta den sköna fåtöljen."
"Hämta fåtöljen och en bit sallad. Jag börjar bli hungrig."
"Bland vapnen finns så skilda..."
Woody Allen."Bland vapnen finns så skilda element som fruktan"-
- "överraskning och en närmast fanatisk hängivenhet till Yankees."
TORSDAG
- Önskar du bikta dig? - Nej.
Alla judar beordrades lämna landet av det katolska kungaparet.
Ja, men jag är inte jude, ers nåd. Jag är romersk katolik.
Om du är katolik måste du visa aktning för min auktoritet.
- Min makt kommer från påven. - Jag har träffat påven, ers nåd.
Jag mötte hans helighet i Vatikanen och han såg en film jag gjort.
- Du ljuger. - Det är sant, ers nåd.
Han såg inte filmen, men rådgivarna sammanfattade och han godkände den.
- Du är en kättare. - Ers nåd, jag är ingen kättare.
Jag är varken jude eller muslim. Jag är romersk katolik.
Jag kan inte Koranen och knappt Gamla testamentet. Jag var korgosse...
Högaktar du min auktoritet?
- Tja... - Högaktar du min auktoritet?
- Varför mumlar ni? - Va? Vad sa du?
- Ni artikulerar inte. - Förlåt mig, Esteban.
Högaktar du min auktoritet?
- Ja, jag högaktar er auktoritet. - För bort honom.
- Ajöss. - Vad innebär det? Vad händer nu?
Jag har ju inte gjort nåt. Varför drar de mig baklänges?
Jag har inte gjort nåt!
Jag är katolik...
Gissa vart jag ska ta med Joe i slutet av veckan?
- Kolla. - Zipline.
- Den längsta i Spanien. - Har du provat det?
Jag har åkt fem i Storbritannien och några i Europa.
En varning: Vad är det för åldersgräns?
Det finns ingen. Men det finns ett längdkrav.
Vi var i Italien ifjol och där kunde man forsränna.
Jag tänkte att jag skulle kolla upp åldersgränserna.
8 till 55. Så när Charles är gammal nog att åka är jag för gammal.
- Hemskt, va? - 55? Det är ju löjligt.
Varför skulle man inte få forsränna vid 55? Jag får skaffa ett falsklegg.
Du måste nog det, som en tonåring.
John Jones, född 1970. Jag är snickare från Wrexham.
Du påstår att du är snickare. En enkel fråga:
Du ska bygga en helt vanlig träbänk för utomhusbruk.
Vilket träslag bör man välja för att väder och vind ska ge en fin patina?
Ask, bok eller teak? Det är en enkel fråga.
Skynda på, det är fler som vill ombord på flotten.
- Kan du upprepa träslagen? - Ask, teak eller bok?
- Bok. - Nej, teak.
- Det vet varenda snickare. - Gråt inte, Charlie.
- Du är ingen snickare. - Låt oss åka. Det är min enda chans.
- Pys iväg. - Gråt inte, Charlie. Gråt inte.
Mamma kanske kan åka. - Titta, pojken gråter ju.
- Hur gammal är du? - Va? Jag är 56.
- Kliv på då, för guds skull. - Tack så mycket.
- Det strålar av smärta i armen. - Berätta inte det för mig!
Ett ögonblick. Nu blev jag yr.
All right, tack. - Kom, Charlie. Ha inte så bråttom.
När man går nerför är det bra att använda magmusklerna.
Självklart.
Om man gör det så avlastas även knäna.
- Vem har sagt det? - Man känner det anatomiskt.
- Jag listade ut det. - Det skulle sågas av en testgrupp.
- Det blir ingen testgrupp. - Eller kliniska tester.
- Exakt, ingen testgrupp. - Därför sa jag kliniska tester.
Det behövs inga tester. Lyssnar man på kroppen så listar man ut det.
Det är som en stötdämpare. Knäet slipper ta hela belastningen.
Stort. Större än det ser ut utifrån.
Ta av dig hatten i kyrkan. Sånt ses inte med blida ögon.
Jag försöker hitta bombskadorna från när Franco och nazisterna...
En utställning med Cervantes och Shakespeare. Titta.
- Varför ha dem i samma utställning? - De dog samma år.
De skötte reparationerna bra. Jag ser inga skador.
Det kanske inte var den här delen som skadades.
Hantverket här är ett minnesmärke över alla arbetare som byggde den.
Ändå bombade "katoliken" Franco glatt skiten ur en religiös byggnad.
Det visar bara vilken vandal han var.
Vi ska lägga ett sånt här golv i köket.
Makar, begravda liggande bredvid varandra för evigt.
Förstautgåvan av Shakespeares samlade verk från 1623.
Redan sju år efter hans död hade de insett vad som gått förlorat.
Rob, ett synt-skivomslag från 80-talet.
Fyndigt.
- Jag håller in magen medan jag går. - Det är bättre att gå nerför.
Ja, men jag håller in den mest hela tiden nu.
- Skulle du vilja spela Shakespeare? - Jag hade gärna spelat Hamlet.
Det tåget har redan gått. Vem skulle du vilja spela nu?
- Olivier spelade honom som 42-åring. - Han var en bättre skådis än du.
- En annan skådis. - En bättre.
- Kung Lear? - En gammal gubbe.
Han är pappa. Du har mer gemensamt med honom än med en tonåring.
- Har du tappat nåt? - "Hon är för evigt borta."
"Jag kan konsten att se om folk är döda eller leva."
"Hon är död som mull."
"Tag hit en spegel."
"Om hennes andedräkt gör glaset immigt"-
- "då lever hon."
Mycket bra. "Morden i Midsomer". Du är en far som just fått höra-
- att dottern omkommit i en bilolycka. Sen går vi direkt till reklam.
"Jag har nu på en tid, varför vet jag ej"-
- "förlorat all munterhet, övergivit mina övningar"-
- "och så eländigt står det till med mitt lynne"-
- "att denna präktiga byggnad, jorden, detta mäktiga, svävande firmament"-
- "det förekommer mig icke annorlunda, än som en otäck samling av dunster."
"Jumping Jack Flash."
Stones gör Shakespeare, kom igen!
"O, kunde detta allt för fasta kött"-
- "upplösas uti dagg och tina bort!"
"O att den evige ej hade stadgat sin lag mot självmord!"
Har Russell Brand nånsin spelat Shakespeare?
- Mick Jagger! Du gjorde Mick Jagger. - Vad menar du?
Vad var det där? Det där är inte Mick Jagger, det är bara oljud.
Håll tyst och låt mig göra det.
Du kan inte, du härmar ju Morrissey. Det där är för bögigt. Så här.
Han går ner väldigt djupt ibland och det kan inte du.
Du kan bara gå dit upp. Man måste gå upp och ner för att göra honom rätt.
- Skulle jag inte kunna gå ner? - Kan vi sluta med Mick Jagger nu?
Risotto med grissvansar och kräm på rostad vitlök.
- Gracias. - Lite mer vin?
- Jag gillar vin. - Gott vin.
- Muchas gracias. - De nada.
- George Orwell kom till Spanien 1936. - Ett år efter Elvis födelse.
- Han kom till Barcelona med sin fru. - Med frugan. En minisemester.
- Hon stannade medan han stred. - Var de på minisemester?
- Kunde man ta det på den tiden? - Vill du veta nåt om inbördeskriget?
Eller skiter du i det? Är du inte intresserad?
- Jag vill lära mig om inbördeskriget. - Då så. Han kom till Barcelona.
Han lämnade frun där och for till fronten åtta mil bort.
När han återvände gjorde Barcelonas intellektuella honom desillusionerad.
Han ansåg att de hade blivit borgliga och svikit sina ideal.
De åt snofsig mat på snobbiga restauranger.
Så han återvände till fronten och blev skjuten i halsen.
- Han kunde inte tala på sex månader. - Nån skulle behöva ett halsskott nu.
Om jag sa till Sally att jag tänkte dra ut i krig-
- skulle hon knappast säga: "Stick och bli dödad, du."
- Eller döda. - Det skulle jag heller inte klara.
Jag skulle inte kriga, eftersom jag har barn.
- Annars skulle jag nog. - Det tror jag inte.
Du vill nog gärna tro det. Du skulle underhålla trupperna.
Du skulle göra Alan Partridge för dem.
Alla de riktiga karlar som offrar sig skulle älska när du sa: "Ah-ha."
Jag skulle älska om en krypskytt knäppte dig då.
Du skulle bara komma till "Ah...".
- "Ha" skulle komma i sista andetaget. - Knappast.
Det är ett skallskott, din idiot. Du skulle inte säga "Ah-ha".
Det blir "Ah" men inget "ha". Och jag skulle säga:
"Jag vet vad Steve skulle ha sagt om han vore här: 'Ha'."
- Hej, Steve. - Hej, Emma.
- Hur har ni det? - Bara bra.
- Så bra. Hur är det med Rob? - Rob har det mycket bra.
- Jag mår fint. - Du är på högtalartelefon.
- Hur står det till? - Hej, Rob.
Jag ville påminna om att jag kommer imorgon.
- Gudskelov, jag bryter snart ihop. - Jag tar med mig Yolanda.
- För bilderna till New York Times. - Och Observer.
Jag ville påminna om att de vill ha er som Don Quijote och Sancho Panza.
- Vilken överraskning... - Vem är jag?
- Rob, du är Sancho Panza. - En biroll, som vanligt.
"Parador de Cuenca är ett majestätiskt före detta kloster."
"Beläget högt ovanför Huécar-dalen"-
- "erbjuds en otrolig utsikt över den gamla staden."
- Men se så vackert. - Titta inte för mycket.
- Hallå? - Hej, är detta Rob Brydon?
- Det är jag. - Jag har Matt Jacobs på tråden.
Okej...
- Hallå, Rob Brydon! - Hej, Matt.
- Hur är läget? - Bra, hur är det själv?
- Bara bra. Hur är det i London? - Jag är i Spanien.
Greg?
- Steve, hur mås det? - Jag har mått bättre.
Visste du att de tog in en författare för att skriva om "Missing"?
Ja, men oroa dig inte. Det är bara en standardputsning.
Jag är här med Steve Coogan.
- Steve Coogan. Kul. - Är det här Steves agent Matt?
Ja, men jag har lämnat byrån. Minns du att vi sågs på Sundance?
Jag har två Oscarsnomineringar.
Den senaste filmen jag skrev fick fyra.
Jag vet, men han är toppen. Han är på gång.
På gång? Jag är ju redan framme!
Absolut, Steve.
Låt mig komma till kritan. Jag såg dig i "The Horseman".
- "The Huntsman". - Ja, och du var fantastisk.
Du brände hål i duken. Den där dvärggången du gjorde.
Duken älskar dig, men du fick inget spelrum. Låt mig komma till saken.
- Du borde göra som Nick Frost. - Jag gjorde ju "Huntsman" med honom.
Det är det jag menar. Du borde göra som James Corden.
- Han är den största tv-stjärnan nu. - Vi gjorde "Gavin och Stacey" ihop.
Jag hörde att den är fantastisk. Jag ska skaffa ett ex.
Du borde bli den nye Simon Pegg. Du skulle kunna bli...
- Du ska bli den nye Ricky Gervais. - Ricky är vad vi alla drömmer om.
- Vad tycker Jeff om det här? - Han är upptagen med manus för Fox.
- Vad skriver han för Fox? - Ett manus till George Clooney.
Det hade jag ingen aning om. Ännu en sak jag inte visste.
Har du gjort några konferencier-jobb?
- Jag ledde Bafta i L.A. en gång. - Har de Bafta där?
Vilka ger de dem till? Strunt samma, du borde leda Golden Globe-galan.
Det är mitt manus. Jag skrev det, jag medförfattade det, jag producerar-
- och jag spelar huvudrollen. Inte Tim Hoddleston eller nån annan snobb.
Det här kommer att bli det bästa samtal du nånsin fått.
Det är min film. Så blir det. Tack.
- En britt på kanten. - Han sticker ut.
Så gjorde Laurie Lee för att ta sig runt i Spanien. Han var gatumusikant.
Cuenca var en av de sista städerna som intogs av fascisterna i kriget.
Den 29 mars 1939.
Perfekt beläget på bergstoppen. Svårt att anfalla, lätt att försvara.
De kunde ha hållit stånd om inte den republikanska armén-
- vände sig emot socialistregeringen. Annars hade Franco kanske förlorat.
- Hola. - Jag gav dig pengar förut, kompis.
- Just ja, ursäkta. Sköt om er. - Ta ett glas med oss om du vill.
- Säkert? - Hugg en stol.
- Schyst. - Inga problem.
Det lät bra. Särskilt dina körsångare.
- De är inga Ronettes. - Känner du dem?
Tja, de är väl nya bekantskaper.
- Är ni här på semester? - Nej, vi jobbar.
Jag skriver en bok om min resa genom Spanien.
Jag gör om en resa jag gjorde i yngre dar.
Inspirerat av Laurie Lee."Jag gick mig ut i världen en sommarmorgon".
- Men vi kör. - Jag älskar Laurie Lee.
När jag såg dig spela så sa jag att Laurie Lee reste runt på samma sätt.
- Men med fiol. - Givetvis.
- Stannar ni i Cuenca länge? - Nej, bara en dag på varje ställe.
Jag skriver restaurangrecensioner. En dag i varje stad, sen vidare.
Har ni ätit i San Sebastián? Den överlägset bästa matstaden i Spanien.
- Vi var i närheten, i Santander. - Och Katalonien, inte bara Barcelona.
Vi hade tänkt åka dit men det kändes för uppenbart.
Vi försöker ta oss lite mer avsides, utanför upptrampade stigar.
Som Sanlúcar, nära Cádiz? Tonfisken där är grym.
Det är mer kulturen än maten, även om maten ingår. Kulturupplevelsen.
Om ni letar efter mat och kultur, åk till Valencia.
- Valencia? - Du känner nog till Casa Montaña?
Det är suveränt. Och Valencia har ju den heliga graal.
- Hur långt är det till Valencia? - Typ två timmar. Det är nära.
- Då åker vi till Valencia. - Nej, vi har ett schema.
- Det tar ju bara två timmar. - Vi har redan en fastslagen rutt.
Vad är det för kul med det? Bryt ny mark.
Vi bryter ny mark genom att inte åka till ställen som Katalonien.
- Du kan åka i vårt ställe. - Det ska jag. Igen.
Jag ska knalla tillbaka till hotellet, så jag pyser nu.
- Tillbaka till hotellet? Nu? - Ja.
Du klarar dig bra med honom. Be honom spela några låtar.
- Lycka till med Bo Diddley-grejen. - Tack för ölen.
All right, vi ses sen.
- Beklagar. - Du kom bara åt en nerv.
Han gillar inte när folk berättar sånt som han tror att han vet.
- Hej. - Hej. Du ser läcker och smaklig ut.
- Som en bit skinka? - Okej, då. Du ser sexig ut.
Jag känner mig inte sexig. Snickarna kan inte börja förrän om en månad.
- Hej, Mischa. - Hej. Var är du?
Jag fick ett samtal från en beundrare idag.
- Minns du Steves agent Matt? - På ett ungefär.
När du kommer tillbaka kanske vi kan åka ut till Rachel över helgen.
- Fantastiskt, gärna. - Lockar det inte?
Jodå, det ska vi definitivt göra. Men kan inte du komma hit innan?
Han vill att jag ska låta honom representera mig i L.A.
Vad är poängen med det?
Helt rätt svar. Bra gjort, du får två poäng.
Det är vad jag ska säga till den lille amerikanen, på mitt eget sätt.
- Det är för långt från mig. - Ja.
- Skulle inte Joe komma? - Han klarar sig själv.
- Han är en stor pojke. - Hur gammal är han nu?
- Han är tjugo nu. - Se upp, jag kanske gillar honom mer.
- Du är äcklig. - Jag måste lägga på.
- Vi hörs sen. - Okej, hej då.
FREDAG
Nu kom de.
- Hola. - Hur är läget?
- Vad fin du är. - Detsamma. Hur är det?
- Kul att ses. - Hur gick flygresan?
- Då så, foton. - Vad är det med dem?
- Okej. - Jag tänkte ställa dem där.
- Skorna är två storlekar för stora. - Den här gör jätteont.
Jag fattar inte hur de kunde slåss i det här.
- Vilken skostorlek uppgav du? - Den du skickade.
Det var 40. De här känns som 44 eller 45.
Det är bara för nån minut. - Allt väl, Steve?
- Är ni redo? - Vi kunde ha bytt om här istället.
- Låt honom trycka upp dig. - Ett, två, tre...
- Låt honom knuffa på. - Nej, jag har gjort det förr.
Ett, två, tre!
- Så ska det se ut. - Man måste tajma det rätt.
- Då så. - Det finns ingen sadel.
- Vänta lite... Gör det här snabbt nu. - Sätt fart.
- Visst, ta bilden nu. - Ta bildjäveln.
Vad gör hon, är hon ute på nätet? - Ta bara bilden!
- Jag ska, Rob. - Jättebra.
Don Quijote gjorde väl tre resor? Den han gjorde ensam-
- den med Sancho Panza och uppföljaren. Det här är er tredje.
Innan Cervantes skrev uppföljaren publicerades en falsk uppföljare.
Sen vävde han in den falska i sin egen uppföljares handling.
Under resorna i den andra boken möter han folk som har läst den fejkade-
- varpå han kan såga den inom boken, som Don Quijote.
Det är så vågat och innovativt, och det var för 500 år sen.
Han var postmodern innan det fanns nåt modernt att vara post om.
När Cervantes var 37 gifte han sig med en 19-åring.
- Imponerande av en enarmad. - När jag var här för 30 år sen...
var jag 18 och träffade en 37-årig kvinna, så det var tvärtom.
Jag struntade i klichén med en yngre kvinna. Hon var 20 år äldre.
- Skulle du göra samma sak idag? - Jag tror att det...
Jag frågar igen. Skulle du nu ligga med en 20 år äldre kvinna?
- Det är en akademisk fråga. - Hon kan ha vilket yrke som helst.
Han föreställde sig väl att värdshusen var slott?
- Vi har bott på värdshus. - Vi har ju bott på slott.
Ursäkta, jag trodde att slotten var värdshus och han trodde tvärtom.
- Det blev... - Tvärtom.
"A circle in spiral. Like a wheel within a wheel."
"Never ending or beginning on an ever spinning reel."
"Like the circles that you find in the windmills of your mind."
Det där skulle kunna vara ett postmodernt manifest.
Eller en klämmig bit från 70-talet.
"Spanish fly", med Rob Brydon och Steve Coogan. En härlig låt.
- Glöm inte att vi senare idag... - Ursäkta, Kenny Bruce. Gamle vän.
Alla som betyder nåt vet ju att Herp Alberts melodi-
- heter "Spanish Flea", och inte "Spanish Fly".
Låt då mig påpeka att han inte heter Herb Albert-
- utan Herb Alpert med "p". Du blandade ihop dina p: N och b: N.
- Du har dina loppor och flugor. - Och du har dina p: N och b: N.
Jag gjorde ett litet misstag med flit för att vi skulle kunna bli kvitt.
- Vi får aldrig veta om det är sant. - Loppor och flugor och p: N och b: N.
Att dra fram "P" på fel ställe kan straffa sig. Jag blev utslängd.
Och minns för all del att tiden, den flyger fram-
-som den fula flugan flög.
- Så vackert. Väldigt lugnande. - Underbart.
Fascinerande att vi började vid kung Ferdinands födelseplats-
-och nu sitter vi där de begravdes.
- Här? - Ja, i hotellet.
Det var inte ett hotell då. Det hade ju varit hemskt.
- "Jag har bokat i namnet Smith." - Liken av.
"Vänta lite, vi ska begrava kungen. Ursäkta? Ja, vi har en sporthall."
- Varför är de begravda i Granada? - Den sista staden katolikerna intog.
Därför kallas de "den katolska kungen och drottningen".
Morerna var mycket mer toleranta än katolikerna.
Jag är ett stort fan av moorerna.
Dudley Moore, Christy Moore, Patrick Moore...
- Inte mer, tack. - Roger Moore.
När jag tänker tillbaka på moorerna i Spanien-
- kan jag ärligt säga att det var en underbar tid.
Mor bokade en semesterresa och vi fann hotellet tillfredsställande.
Du glömmer att påpeka att morerna, när de erövrade Spanien på 700-talet-
- mötte ett Europa som alltjämt levde kvar i medeltidens mörkaste år.
Men de byggde ändå vackra palats som detta. De var långt före sin tid.
När vi byggde dessa palats hände det att vi moorer-mor, far och syster-
- ibland stötte på en arbetare som inte murade så fort som jag ville.
- Då sa jag till honom... - "Mur!"
- "Mur!"
- Många av dem trodde sig höra kor. - Grejen med att göra Roger Moore...
- "Less is more." - Så du har träffat min bror Les?
"Kom in, Les" "Jag är också en moor-Les Moore."
Jag försökte ge dig en vink. Se alltid till att publiken vill ha mer.
Min publik vill alltid ha mer, och det är vad jag ger dem-Roger Moore.
Eller sluta när du ligger på topp.
- De tog apelsinen till Spanien. - Morerna?
- Jaså? Varifrån? - Marocko. De kom ju därifrån.
Jag kan förklara det om ni vill. Mor packade ner en i sitt handbagage.
- Han förstod visst inte piken. - Nej.
"'Mor, vad gör du?' 'Jag ska föra apelsinen i Spanien.'"
En annan sak som de introducerade var vårt numeriska system.
- Precis, vi tog med en miniräknare. - Vi brukade använda romerska siffror.
De införde det arabiska systemet, vilket vi sen utvecklade-
- till det numeriska system vi har idag.
- Mor sa att det inte skulle funka. - Han är galen.
Faktum är att morerna var långt mer sofistikerade.
De hade kunskaper om medicin, filosofi, matematik och astronomi.
Vi älskar stjärnhimlen.
- De var avancerade och sammanförde... - Mina föräldrar sammanfördes.
De gifte sig i unga år och födde mig och min syster.
- Rob, allvarligt. Han har Tourettes. - Det var en vacker dag.
Farbror Berti ledde ceremonin. Han var pastor, förstår ni.
De grekiska filosoferna översattes till arabiska av morerna-
- och det var först under korstågen, då de invaderade Toledo...
Far satt vid sitt skrivbord och översatte, dag och natt.
Så de översatte Aristoteles läror?
De översattes till arabiska av muslimerna, och under korstågen...
Varför sa du inte "moorerna"? Försöker du göra mig modfälld?
Du slutade säga "moorer" och började säga muslimer.
- Jag finner det aningen rasistiskt. - Fortsätt.
Du började referera till oss som moorer, men nu säger du muslimer.
- Morerna var muslimer. - Varför började du med moorerna?
Det spelar ingen roll, morerna var muslimer.
Jag är inte Roger Muslim, jag är Roger Moore.
Herregud... Kära nån.
- Jag köpte en biljett till Alhambra. - Lysande.
- Jag har en till dig också, Rob. - Får jag gå efter frukosten?
- Då är det mycket folk. - Följ med mig, Yolanda.
Jag kan inte, jag tar ett tidigt flyg till London.
- Lämnar ni mig med honom? - Jag följer med till Málaga.
- Jag vill se att Joe kommer fram. - Gudskelov.
- Hallå? - Hej, pappa.
- Hur mår du? - Bra, hur är det själv?
Jag ser fram emot att träffas. Jag har saknat dig.
Det var faktiskt därför jag ringde.
Emma hörde väl av sig? Hon ordnade flygbiljetter och allt.
Jag kan inte komma.
- Vad pratar du om? - Jag kan inte komma.
- Jag måste stanna hos Helen. - Vad står på? Berätta.
Hon är gravid.
- Du måste fan skämta. - Hon...
Din jävla idiot...
Jag måste stanna hos henne och lista ut hur vi ska göra.
- Är du säker på att hon är gravid? - Ja, definitivt.
- Är du säker på att det är ditt? - Pappa!
Du är bara 20 år. Du är för ung för barn.
Alla beslut du tar nu kommer att påverka resten av ditt liv.
Jag vet. Men jag fattar inte bara beslut för mig själv längre.
Jag måste tänka på henne och vi måste bestämma hur vi ska göra.
- Okej. - Förlåt.
Du behöver inte be om ursäkt. Det ordnar sig.
Det spelar ingen roll att du inte kan komma.
Oavsett vad som händer så finns jag här för dig.
- Tack, pappa. - Jag älskar dig.
- Detsamma. - Okej. Och du...
- Oroa dig inte. - Okej.
- Jag älskar dig och vi hörs sen. - Jag älskar dig också.
LÖRDAG
- God morgon. - Buenos días, amigo Coogan.
- Hur var Alhambra? - Det var bra.
Det var bra, det var vackert och spirituellt. Bla, bla, bla...
- Allt väl? - Joe kommer inte.
- Varför inte? - Hans flickvän är gravid.
- Herregud! - Det var som fan.
- Vad tänker han göra? - Jag sa att han har alternativ.
- Vad betyder det? - Han är för ung för att bli pappa.
- Han är inte särskilt världsvan. - Du vet väl vad det här innebär?
- "Farfar, farfar. Vi älskar dig." - Det tänkte jag inte ens på.
Det är nog bäst att du börjar.
Du ska bli farfar!-Tack, store Gud!
Titta på de där!
Många ogillar det moderna men jag ser det vackra och funktionella i dem.
"Till storms mot turbiner" ska min bok om Spanien heta.
Bra idé.
Almería, var det inte dit du och Joe skulle åka och snorkla?
Jag tog med honom hit som barn.
- Hur gammal var han? - Ungefär sex månader.
- Vi hinner fortfarande stanna. - Jag kan snorkla med dig.
- Jag kan vara Joe. - Du i blöja, ätande sand...
- har en begränsad lockelse. - Det passar inte alla, det erkänns.
Det var länge sen, när jag fortfarande var gift med hans mamma.
- Vet ni vem som bor i Málaga? - Málagas borgmästare.
- Korrekt. - Tack.
- Och Sean Connery. - Marbella, mr Coogan.
- Han bor i Marbella. - Ja, men han flyger till Málaga.
Han är visst en aktad samhällets stöttepelare.
Han utövar aktivt sin samhälleliga plikt.
Jag tycker om att engagera mig. Återvinning, till exempel.
Plast på fredag, kartong på lördag.
- Skulle jag prata? - Nej, mr Bond. Ni ska dö.
Rysk sallad. Buen provecho.
Han träffade Cubby Broccoli och Harry Saltzman för att diskutera rollen.
När han lämnade mötet tittade de ut och sa-inte än-de sa:
- Vad gör du? - Förbereder min Sean Connery.
Du tycks redan göra den.
När han lämnade byggnaden och korsade Regent Street tittade de ner:
"Den mannen är Bond. Han rör sig som en panter."
Men det räcker inte att gå som en panter för att få rollen som Bond.
Bond är också lite av en bulldogg.
- Det var främst på grund av gången. - En blandning av panter och bulldogg.
Ursäkta om jag har släpat arslet på mattan. Jag kan ha mask.
Jag har ett kliande anus, men det ingår i panter och hund-konceptet.
När du presenterar mig för Blofeld lägger jag mig och slickar pungen.
- Jag gör mig rätt bra som riddare. - Ja, faktiskt.
Men du kan aldrig bli El Cid. Du kan spela en snubbe som heter Sid.
- Men inte El Cid. - Jag kan vara "Old Sid".
Se mig i ögonen och säg att du skulle kunna spela Hestons roll i en remake.
- Du kan spela Michael Horderns roll. - Vem spelade han?
- Nåns pappa, jag minns inte. - Vet du vem Michael Hordern var?
- Han var björnen Paddingtons röst. - "Björnen Paddington..."
- Jag älskade hans röst. - Det där var Michael Horderns häst.
- "Michael Hordern..." - Var inte han med i "No Man's Land".
Det vet inte du, det var teater. Vet du vem som spelar den nu?
- Ian McKellen. "Du får icke ringen." - Ian McKellen talar så där...
med en aning förfinade, nordliga vokaler.
- Finito. - Muchas gracias.
Du missar lite av fjolligheten.
Jag tycker att du överdriver den, för när han agerar... Du fattar inte.
Jag har personligen talat med Ian. Jag har träffat honom många gånger.
Hur många gånger har du träffat honom?
Du förstår inte musikaliteten när han skickar upp en replik mot gudarna-
- men ändå lyckas ta ner det med sina vokaler.
De märks tydligt, oavsett hur mycket han försöker dölja dem.
"Du får mig verkligen att skratta."
"Nu behöver vi ett skratt. Du får mig verkligen att skratta, Rob."
- Så sa han till mig. - Han sa att jag var en bra skådis.
- Smaklig måltid. - Gracias.
- Vill du flyga hem med mig? - Nej, jag stannar.
- Jag ska avsluta min bok. - Ordet du söker är "påbörja".
Jag tänker på Joe. 20 är ungt för att skaffa barn.
- Hur gammal var du? - 43.
- Det är lite skillnad. - Jag drack inte före 35...
och fick mitt första barn vid 43. Hänger det ihop?
- Hur gammal är flickvännen? - Helen är 19.
- 19? - Jösses...
Bara 19 år gammal...
"Hon var bara 19 år gammal!"
- Jag menar inget illa, men... - Hon var bara 19...
- Du måste få till rösten. - Du låter känslosam.
Hon var bara... Hon var 19 år gammal.
- Joe träffade den unga damen... - Hon var bara 19 år gammal!
När Joe och Helen fick barn var hon bara 19 år gammal.
"Hon var bara..." Det var 16 i filmen.
Jag vet. Men Helen var bara 19 år gammal när hon fick barn med Joe.
Farfadern var så talangfull, så begåvad.
- Han var bara... - Farfadern var bara 50 år gammal.
Vet ni vem som föddes i Málaga? Picasso.
- Vem? - Picasso. Han har fått ett museum.
Vem spelade Picasso i en populär och relativt ny film? Fråga Emma.
Vem spelade Picasso? Gissa, det är en av Robs fem imitationer.
- Det var inte Tom Jones. - Det trodde jag inte.
- Det börjar brännas. - Tony Hopkins.
Tony Hopkins spelade i "Surviving Picasso".
Jag spelade målaren, en underbar man. Jag målar hellre än talar".
- Ögon här, näsa där, mun där. - Gjorde han Picasso som walesare?
Han gjorde ingen spansk accent. Han är inte lika mångsidig som du.
Han lärde sig måla och målade figurativt.
Han kunde måla både stilleben och strålblommor.
Pablo, vissa säger att du målar konstigt.
De säger att näsan är där ögonen ska vara. Vissa kallar dig kubist.
Är det Pablo nu? Inte kapten eller sir?
De vill ha näsan fram på ansiktet, i mitten. Och ögonen bredvid näsan.
Hälsa besättningen att vi sätter näsan där kinden är, ögonen här-
- munnen runt hörnet och sätter kurs mot Godahoppsudden!
Jag sätter ögon och näsa var jag vill!
Vänder ni mig ryggen sätter jag ögon på er rygg och en näsa vid röven!
Är det så ni vill ha det? Vänder ni mig ryggen målar jag er kubistiskt.
Vänder ni mig ryggen sätter jag en näsa på er bakdel, en bra bit ner.
Det intressanta är att hans tidiga verk är ortodoxa och lättillgängliga.
Han visste hur man gjorde, men han ville skriva om regelboken.
- Vara radikal och avantgardistisk. - Är du lite som Picasso, Steve?
- Jag håller med om hans ståndpunkt. - Han tänker säga det!
- Det jag menar är... - Får jag spela in det här? Vänta!
Hola. Buenas tardes.
Jag har bokat i namnet Steve Coogan.
"Slottet heter Gibralfaro, namngivet efter samme man som Gibraltar."
"När morerna anlände år 711 var de bara några tusen"-
- "men inom några år kontrollerade de nästan hela Spanien."
Precis som med IS och det moderna kalifatet.
Några tusen lyckades ändå kontrollera halva Syrien och halva Irak.
De försökte efterlikna morerna när de styrde allt från Córdoba till Bagdad.
- Men IS är inte särkilt toleranta. - Nej, men islam är...
Kan vi sluta prata om IS?
Cervantes tillfångatogs av berberpirater och fördes till Alger.
Det fanns ett pris på hans huvud. När lösen betalats lät han sin bror gå.
- Ädelt. - Va, lät han brodern gå istället?
Jag vet inte om jag hade gjort det. Skulle du låta din bror gå?
- Troligen inte. - Inte jag heller.
- Var mitt barn där skulle det få gå. - Absolut.
- Vilket barn som helst. - Vilket som?
Ja, vilket barn som helst. Så länge de var värda besväret.
När Cervantes försökte fly blev han tillfångatagen igen.
Han förde till Hassan, Algers ledare-
- och blev hans älskare för att rädda sin hals.
- Häck eller hals? - Om det är vad som krävs.
- Men blir rövknullad i vilket fall. - Det är taget.
- Det är du som blir tagen. - Som älskare byts man av.
Ser ni den där färjan? Det är färjan till Afrika.
Jaså?
Det är alltid bra att ta farväl i dimma.
Som i slutet av "Casablanca".
"Det kan vara början på en fin vänskap."
- Du måste få till djupet. - Jag har djupet där.
Se på denna mystiska stad.
Jag ska bege mig. Tidigt flyg.
Samma här.
- Vi får ta farväl nu. - Okej.
- Klarar du dig? - Ja då.
Jag ser fram emot en vecka med skrivande och sånt.
- Vad kan vi säga? - Det har varit en jäkla vecka.
- Vi ses... - I ett annat land.
- I framtiden. Ha så kul. - Visst.
- Hej då. - Nu försvinner vi i dimman.
"Det kan vara början på en fin vänskap."
- Buenos días. Jaså, du är engelsman. - Jag är Ambrose, ägarnas son.
- Kan jag hjälpa till med väskorna? - Javisst.
- Här är ditt rum. - Toppen. Väldigt mysigt.
Vi trodde att ni skulle vara två.
Min son skulle ha kommit, men han kunde inte.
- Jag ska lämna dig ifred nu. - Hur gammal är du?
- Sjutton. - Okej. Tack, Ambrose.
- Gissa vem det är! - Hallå!
- Hur har ni haft det? - Bara bra.
- Var är gänget? - Alla är här.
- Var är ni? - Vi har saknat dig.
- Pappa! - Kom här.
- Hur mår min tjej? - Bra.
- Vem är din favoritförälder? - Du.
- Hej. - Hej. Hur mår du?
- Jag mår bra. - Var är du?
I Andalusien, uppe i bergen. Det är toppen.
- Är Joe där? - Nej.
- Du borde komma hit. - Jag kan inte.
- Varför inte? Är det jobbet? - Jag kan bara inte.
Varför inte?
Jag är gravid.
- Va? - Jag vet, det är idiotiskt.
- Är det mitt? - Nej.
- Är det Adams? - Ja.
- Är du säker? - Rätt säker.
Jag trodde inte att du låg med honom längre.
Jag måste lägga på. Han väntar därnere.
Vadå, är han tillbaka i New York?
Ja. Du, jag måste lägga på.
Förlåt. Sköt om dig.
En sköldpadda på huvet En sköldpadda på huvet.
Etta på topplistan: En sköldpadda på huvet.
- Har du inte lagt Charlie? - Tekniskt sett så ligger han.
Hej. Vill ni gå in på restaurangen och ta en titt?
Inte ikväll. Jag är inte så hungrig.
Okej. Tack.
- Jag har saknat dig. - Jag har saknat dig också.
Men nu är han tillbaka, så vi kan lika väl återuppta fientligheterna-
-som pågick innan han åkte.
- Gud... - Det är din tur. Du kan klättra över.
- Jag gjorde det hela veckan. - Jag var borta hela veckan.
- Skynda dig så att vi kan fortsätta. - Ögonblicket är förbi. Glöm det.
- Jag kanske somnar. - Vad är det för fel?
Tappade du honom? Är det honom du vill ha?
Draken stirrade från toppen av slottet: "Du är nog rädd för mig".
"Jag är den största draken i hela världen."
- Den blir väl orange? - Ja.
Ha en härlig dag, raring. Mamma hämtar. Jag är hemma när du kommer.
Jag älskar dig. Vi ses, ha en bra dag.
Hej, Joe. Det är pappa.
Jag hoppas att allt är okej. Du kan väl slå en signal och...
uppdatera mig om vad som händer.
Hallå? Hej, hur är det?
- Vilket liv. Är inte du i bergen? - Det är bara gatuljuden i Málaga.
- Du är väl inte på en bar? - Nej då. Du...
Okej, jag ringde för att säga att jag vill vara med dig.
- Jag vet, men... - Jag struntar i barnet.
Eller jag bryr mig om det, men det jag menar är att jag...
Jag vill uppfostra det tillsammans med dig. Det får två pappor.
- Det är många som gör så. - Ja, många bögar.
Det får två pappor och en mamma. Det blir ett lyckosamt barn.
Jag är ju i New York och du i London.
Jag kan flytta till New York. Du vet att jag älskar New York.
- Kom hit. - Jag vet inte...
Vi kan åka till Atlasbergen. Minns du det där hotellet du gillade?
Jag kan ta färjan härifrån.
Jag ser nästan Afrika härifrån.
Hejsan.
Vilken trevlig överraskning.
- Du är redan här. - Jag har väntat på dig.
- Jag har saknat dig. - Och jag har saknat dig.
Jag älskar dig.
Fan också...
- Hallå? - Hej, Rob.
- Hej, Emma. - Har du hört nåt från Steve?
- Nej, borde jag ha gjort det? - Han checkade ut från hotellet.
- Nu vet jag inte var han är. - Är han "Lost in La Mancha"?
Ja. Han brukar ringa tio gånger om dan, så jag är lite orolig.
Han sitter nog nånstans och frågar nån nunna-
-om hon känner till Judi Dench.
Allahu akbar! Allahu akbar!
Team Wild Animals Only Released On: Www.HoundDawgs.org.